OUVERTYR
I Norra Kalifornien hänger Santa Lucia-bergen...
mörka och ruvande, som en vägg mellan det lugna...
jordbrukssamhället Salinas och den hårda fiskehamnen...
Monterey, 25 km längre bort.
MONTEREY 1917 Alldeles utanför stadsgränsen
En riktigt fet insättning. Du är i rätt bransch, Sally.
Tack.
Godmorgon.
Insättning.
Ännu en fin summa.
Du och Sally är i rätt bransch.
Jag har bråttom.
Hej, Kate.
Har du städat huset på andra sidan vägen?
Jag har inte hunnit ännu.
Börja alltid med det.
Anne!
Kom hit.
Har du sett grabben därute förr?
Jag tror att han var i baren igår kväll.
Hämta Joe.
Joe.
Hej, snygging.
- Ville du nåt? - Ja. Ta en titt utanför fönstret.
Han följde efter mig hela vägen till banken och tillbaks igen.
Kom hit, din puttefnask, kom hit.
- Pratar du med mig? - Varför kastade du den där stenen?
Är det olagligt att kasta sten?
En tuffing? Kom hit!
Varför hänger du här?
- Tror du hon skulle tala med mig? - Kate?
Varför? Vad vill du?
Prata med henne, bara.
- Vad vill du egentligen? - Ingenting.
Bor du här i krokarna?
- I Monterey? - Salinas.
Vad heter du?
Det vill du inte säga. Hör här...
varför följer du efter Kate?
Varför, puttefnask?
Finns det nån lag som säger att man inte får följa efter...
madam, vad du nu kallar henne?
Jag vet inte, men hon tycker inte om det.
Hon äger det där huset också, eller hur?
Det är inget för dig. Du är för ung.
Kom igen nu. Stick.
Är det hennes riktiga namn?
- Kate. Är det hennes riktiga namn? - Visst, såvitt jag vet. Hurså?
Vad heter hon i efternamn?
Ingen har nåt efternamn här. Hurså?
Säg att jag hatar henne.
Jag skulle ha gått raka vägen in.
Raka vägen in, bara, och pratat med henne.
Cal var borta hela natten. Han kommer att få av pappa.
- Vet du vad tjejerna i skolan kallar honom? - Vadå?
Strykaren.
- Det ska jag berätta. - Helst inte, Aron.
- Lova. - Varför inte?
Snälla, gör inte det. Jag vill inte att du...
- Hej, Cal. - Hej.
Hej, Cal.
Förlåt att jag sa nåt.
Vi ska gå och titta på ishuset som pappa ska köpa.
- Kommer du med? - Vilket ishus?
Det han ska köpa för att frysa grönsakerna i.
Han har pratat om det varje kväll den senaste veckan.
Kommer han att vara där?
Såklart, han ska ju köpa det.
Det får vara.
Du måste träffa honom nån gång.
- Kom. - Du, Aron.
Ja?
- Varför frågar du inte var jag varit? - Skulle du berätta det dÅ?
- Nej. - Vad är det då för mening med att fråga?
- Är pappa arg? - Du var ju ute hela natten.
Han var orolig.
Säkert.
Kommer du, eller inte?
Okej. Vi ses till kvällsmaten.
Han kommer.
Jag fick idén från en artikel jag läste.
De grävde upp en mastodont nånstans i Sibirien.
Hade legat där i isen i tusentals år, och köttet var fortfarande bra.
Mastodont?
Vad har du att säga till ditt försvar?
Min son, Cal.
När du var i hans ålder tyckte du väl att du borde...
säga till din far innan du var ute hela natten.
Eller åtminstone bjuda på nån sorts ursäkt när du äntligen kom hem.
Tiderna förändras.
Som sagt, en mastodont är en sorts elefant.
Utdöda sen länge tillbaka.
- Och köttet var fortfarande färskt? - Mört som en fläskkotlett.
Jag har inte sett dig så upphetsad på länge.
Visst verkar det så?
Jag har hamnat i en sorts rutin där ute på ranchen.
- Jag har hållit mig undan i 16-17 år. - Jag vet.
Men nu känns det som att om jag kunde göra nåt...
innan jag dör, nånting för utvecklingen...
för folk, kanske, kalla det vad du vill...
skulle jag kunna gottgöra för alla de år jag legat i träda.
Så jag har läst allt jag hittat om infrysning.
Jag kan inte få det ur skallen att man kan bevara vad som helst...
bara det förvaras kallt nog. Som den där mastodonten.
- Goddag, Abra. - Goddag, mr Trask.
- Hej, mr Hamilton. - Hej.
- Hej.
Min son, Aron alltså, tror att det är en bra idé.
Pappa la ett salladshuvud i vaxpapper...
och förvarade det i islådan i tre veckor...
och det höll sig färskt. Eller hur?
Det stämmer bra, det.
- Kan vi se oss omkring? - Visst. Det är vårt nu.
Vet du var den största marknaden för grönsaker är på vintern?
- Var? - New York.
Och de kan inte odla grönsaker där.
Men järnvägen lovade mig de där fruktvagnarna.
Har du ingenting att säga?
- Jo. - Det var på tiden. Nå?
Jag läste i Monterey-tidningen...
att om vi dras in i kriget...
så kommer folk att göra förmögenheter.
Fast i bönor och majs, och såna där grejer.
- Du behöver inte all den här isen. - Du har så rätt.
Bönor är uppe i tre cent.
Plantera bönor om du vill göra pengar.
Och de håller sig också.
Jag är inte speciellt intresserad av att tjäna pengar.
IS
Hör här, Will.
Jag är varken uppfinnare eller vetenskapsman...
men jag vet att jag har en bra idé här.
Jag kommer från en familj av uppfinnare. Fulla av såna här idéer.
Det är bara jag som aldrig haft nån idé...
och bara jag som har tjänat en slant.
Plantera bönor om du vill göra pengar.
Släck cigaretten! Stället är fullt med sågspån!
- Han är bara obetänksam. - Obetänksam? Han saknar hänsyn.
Jag vet inte vad jag ska ta mig till.
Jag har aldrig förstått mig på honom.
Aron har jag förstått sen han var liten.
Hjälp mig upp.
- Tycker han om nån överhuvudtaget? - Vem, pappa?
Nej, Cal.
Det är mörkt härinne, och spöklikt.
Varför är han alltid så ensam?
- Han vill det. - Ingen vill vara ensam för jämnan.
Pappa har gjort ett fantastiskt köp. Vi ska frysa in grönsaker.
Det kommer att ge honom nåt att leva för.
Vad är det för fel? Gillar du inte Cal?
- Jag känner honom inte så väl. - Jag älskar honom.
Så klart, han är ju din bror. Han är läskig.
- Läskig? - När han tittar på en.
Som ett djur.
Han skrämmer mig.
När ska vi gifta oss?
Så snart jag slutat skolan.
Jag önskar det vore i detta nu.
- Jag också. - Gör du?
Abra.
- När vi... - Jag älskar dig.
När vi gifter oss kommer allting att bli perfekt.
Allting kommer att bli perfekt.
Du kommer att bli en underbar mamma.
- Jag hoppas det. - Det kommer du att bli.
Perfekt.
Kommer du alls ihåg din mamma?
Nej, hon dog alldeles efter Cal och jag föddes.
Måste vara svårt att aldrig ha haft en mamma.
- Vad var det? - Titta, vad gör han däruppe?
- Galning. - Han tittar på oss.
- Nej. - Jo, det gör han.
Vi flyttar hit bort.
- Han tittar inte på oss. - Det känns som om han fortfarande tittar.
Jag älskar dig.
Verkligen. Det gör jag.
Visst. Jag älskar dig också.
Sluta! Sluta med det där!
Vad gör du? Sluta!
"Säll är den vilkens överträdelse är förlÅten,
"vilkens synd är överskyld.
"Säll är den människa som Herren icke tillräknar missgärning,
"och i vilkens ande icke är något svek."
Och du är förlåten.
Jag tror inte det finns nån missgärning i dina handlingar...
bara nåt jag inte förstår.
Varför knuffade du ned isen?
Jag vet inte.
Var det...
Var det hämnd? Ilska?
Rädsla att jag skulle bestraffa dig för att du inte kom hem igår natt?
Vad var det?
Jag ville se den glida nerför rännan.
- Kanske du skulle läsa härifrån. - Jag läser det.
Nej, låt Cal läsa.
Börja med femte versen.
Vers fem.
"Då uppenbarade jag min synd för dig och överskylde icke min missgärning.
"Jag sade! 'Jag vill bekänna för Herren mina överträdelser'...
"då förlät du mig min synds missgärning. Sela."
Fortsätt.
Sex.
Lite långsammare.
Och du behöver inte läsa versnumren.
"Därför skola alla fromma bedja till dig.
"Sannerligen, om än stora vattenfloder komma,
"skola de icke nå till dem. Sela."
Sju.
Inte numren.
"Du är mitt beskydd, för nöd bevarar du mig,
"med räddningens jubel omgiver du mig. Sela."
- Åtta. - Du är inte ångerfull! Du är dålig!
Dålig rakt igenom.
Ursäkta mig. Jag går ut och väntar på Abra.
Du har rätt. Jag är dålig. Jag har vetat det länge.
Jag menade det inte. Jag talade i ilska.
Men det är sant.
Aron är den gode.
Man får nog bara en viss mängd...
bra och dåligt från sina föräldrar...
- och jag fick allt dåligt. - Det är inte sant.
Hör på mig.
Du kan göra vad du vill.
Du bestämmer. Varje man har ett val.
Det är det som skiljer oss från djuren.
Du lyssnar inte. Du kommer aldrig att minnas.
Min mor...
hon är inte död och i himlen...
eller hur?
Varför frågar du det?
Hon är inte alls död.
Eller begravd österut, som du sagt.
Hon lever.
- Varför tror du det? - En kille sa det.
- Vem? - Jag vet inte vad han heter.
Han var bara på genomresa.
Varför sa du till oss att hon dog?
- Jag trodde det skulle bespara er smärta. - Smärta?
Var tror du hon skulle bo om hon fortfarande levde?
Jag har ingen aning. Hon reste österut.
Hur vet du det?
När hon lämnade ranchen där ni föddes...
hörde jag att hon åkte österut.
Hurdan var hon? Var hon dålig?
Jag antar att hon...
Jag förstod aldrig hurdan hon var. Hon var inte som andra.
Hon verkade sakna nånting.
Godhet, kanske. Samvete.
Jag förstod aldrig vad hon var ute efter.
- Varför lämnade hon dig? - Jag förstod aldrig det heller.
Hon var så full av hat.
- Hat till dig? - Till allting.
Du säger väl inte till Aron att hon inte dog?
Nej.
Vi får inte göra nånting som kan skada Aron.
När fick du det där ärret på axeln?
Det har jag berättat.
En gammal skada från krigen med indianerna.
- Varför frågar du det nu? - Hur såg hon ut? Var hon söt?
Hon hade de mest underbara händer.
Som elfenben.
Hon tog så väl vara på dem.
Hennes mor var reumatisk.
Hon var alltid rädd att det skulle sätta sig på händerna.
Tala till mig, far.
Jag måste få veta vem jag är, vem jag liknar.
Jag måste få veta...
Var är hon?
Jag säger dig sanningsenligt...
att efter att hon reste, hörde jag aldrig av henne.
Vänta. Jag vill prata mer med dig.
Går du nu kanske vi aldrig kan prata mer igen.
Kommer du hem inatt?
Vad spelar det för roll? Du är ju hemma, det är dig han vill ha.
Godkväll, Cal.
Spänd. Väldigt spänd.
Godkväll. Var är mitt schack-offer?
- Han väntar på er, mr Albrecht. - Bra.
Vad tror du han menade med det?
Försvinn!
Din fru har ringt tre gånger.
- Min fru är en... - Jag vet. Försvinn nu.
Joe!
Okej, grabben, dina pengar är slut.
Mr Hawks.
- Vad vill du? - Jag vill...
- Vad vill du ha att dricka? - Öl.
Hörru!
- Var är min drink? - Okej.
Det är inte speciellt rent...
Ingen fara.
- Du borde nog sticka nu. - Varför det?
Det var du som följde efter Kate imorse.
- Det är ett fritt land. - Det är det.
Men Joe sa att jag skulle säga till om jag såg dig igen.
Säg till honom om du vill.
Du är ju bara en grabb.
- Jag är äldre än du är. - Visst, men...
- Hörru! - Okej.
Du, grabben...
gå inte omkring och kasta sten och sånt där.
Det är inte snällt. Och dricka öl.
Där är Joe.
Gå nu, snälla. Annars kommer det att gå illa för dig.
Du kan säga till honom om du vill. Nu har du chansen.
Du är allt bra tuff, du.
- Känner du Kate? - Det är hennes ställe.
- Behandlar hon dig väl? - Visst.
Jag måste gå.
Är hon trevlig?
Låt inte Joe se dig, snälla.
Hon är inte hårdhänt mot dig, eller så?
Snälla, jag måste gå. Det var trevligt att träffas.
Finns det inget gott att säga om henne?
Vad är det för fel?
- Hon har vackra händer. Såg du dem? - Händer?
Såg du dem?
Nej. Hon har alltid handskar på sig.
Var är hon?
- Nu, menar du? - Ja.
- På kontoret, antar jag. - Var ligger det?
Den vägen.
Visar du mig?
Starta inget bråk, snälla.
Jag ska inte ställa till med bråk. Kom nu.
Peka ut dörren bara, så går jag dit.
Nej, jag lovar.
Det här är ett tufft ställe. Jag kan förlora jobbet.
- Jag är ändå inte så duktig. - Du får ha det kvar.
Går jag för långt slänger Kate ut mig med huvudet före.
Kom igen nu.
Visa bara vilken dörr det är.
Kom igen.
Var lite bussig.
Kom.
Det är den dörren.
Tack. Gå tillbaka nu.
Vad ska du göra?
Snälla, ställ inte till med en massa bråk.
Jag ska inte ställa till med nåt bråk. Jag väntar tills du gått.
Kan jag få tala med dig? Snälla.
Jag måste prata med dig.
Joe!
Försvinn! Joe! Tex!
Ring sheriffen! Kör ut honom!
Ring sheriffen! Få ut honom härifrån!
Jag vill tala med henne!
Jag vill tala med dig!
Snälla, tala till mig!
Tala till mig! Mor!
Finns den nån lag mot att försöka träffa sin egen mor?
Skulle inte tro det.
Här.
Håll det mot kinden. Här.
Drick lite kaffe.
Hur hittade du Kate?
Killen du pratade med i baren häromkvällen?
Honom de kallar "Haren".
Tänkte väl det. Han har alltid varit en usling.
Jag kommer ihåg när han arbetade på er ranch.
Du kommer inte att se honom igen. Han har lämnat stan för gott.
- Vad har du att göra på en bar? - Finns det nån lag mot...
Ja, det gör det! Jag är lagen.
Få in det i skallen.
Tyst!
Vet Adam om att du...
stryker omkring här på kvällarna?
Adam är en gammal vän...
sen hans dar på ranchen.
När ni flyttade hit förra året, var jag orolig för...
att ni skulle få reda på nånting om Kate.
Men hon bor på den här sidan viken...
medan ni var långt borta på andra sidan bergen i Salinas.
- Så jag antog att det skulle ordna sig. - Tror du att han kommer att få veta?
Han skulle aldrig komma över hit.
Här. Lika bra att du får se det nu.
Ett foto av dina föräldrar på deras bröllopsdag.
Du är den första jag visat det för.
Jag visste det.
Jag visste att det var sant.
När han berättade för mig i baren. Jag visste det.
Hur kunde du veta att det var sant?
För att hon är dålig, och för att jag är dålig.
Jag visste att det fanns en anledning.
Jag hatar henne.
Jag hatar honom också.
Kom, jag kör dig hem.
- Det behöver du inte göra! - Det vet jag!
Här.
En liten återställare.
Kom nu.
Hur träffade pappa henne?
Var kom hon ifrån?
Ingen visste riktigt var hon kom ifrån.
Det fanns många lösdrivare på den tiden.
Av alla människor.
Varför gifte han sig med henne?
Du vet inte hur vacker hon var.
Ung och full av liv.
Och din far hade inte varit ifrån ranchen mycket.
Han är inte nån världsman.
- Sköt hon honom? - Ja.
Varför?
Jag vet inte.
Gjorde han henne nåt?
- Gjorde han henne illa? - Nej.
Det hade han aldrig kunnat göra.
Han dog när hon gick ifrån honom. Han rörde sig, men han dog.
Han måste ha behandlat henne illa på nåt vis.
Nej. Inte alls.
Han gav henne allt en kvinna kunde önska sig.
Din far har mer vänlighet...
och mer samvete än nån man jag nånsin träffat.
Han är en god man. Undervärdera honom inte.
Det kommer att fungera.
Om jag bara kan hålla dem kalla nog, länge nog.
Det kommer att fungera.
Okej, klart. Nu prövar vi. Håll er undan, flickor.
Okej, nu kör vi. Kom igen.
Tror ni att det kommer att fungera nu?
SALLAD FRÅN SALINASDALEN
- Godmorgon. - Godmorgon.
Nån stal kolrännan direkt från vagnen.
Kära nån. Vi lever i laglösa tider.
Det är kriget i Europa.
En våg av laglöshet sprider sig genom landet.
Hur som helst, nån stal rännan.
- Lastar ni där borta? - Ja.
Då drar vi vidare. Adjö, mr Trask.
Det är kriget i Europa.
Vet du var Aron är?
Ute på fälten. Han kollar.
Kan jag hjälpa till?
Nej. Det var bara nåt jag ville prata med honom om.
Vad är det där?
Jag tänkte att det skulle spara tid.
Riktigt smart. Kom du på det?
Japp.
Det gläder mig att se hur du tar tag i saker...
och gör så bra ifrån dig.
Tack.
Dags för lunch.
Hej.
- Aron är ute på fältet. - Jag har hans lunch med mig.
- Okej, jag tar det till honom. - Cal.
Lydia, försvinn.
Han kommer snart.
Jag kan göra din lunch också i fortsättningen, om du vill.
Nej, tack.
Skulle du ätit med henne om inte jag var här?
Vem?
Nej, jag bad henne inte att komma hit.
Tjejerna hänger efter dig, eller hur?
- Stör hon dig? - Nej, inte alls.
Vem är hon?
Jag har aldrig sett henne förr.
Visst.
Du jobbar verkligen med den här salladsgrejen.
Tror du att det kommer att gå bra?
Din far kommer att förlora en hel del pengar annars.
Mer eller mindre allt han har.
Jag tycker om din far.
Gör du?
Jag slängde bort 3 000 dollar en gång.
Jaså?
- När jag var 13. - Slängde bort?
En diamantring värd så mycket.
Åtminstone sa min far att han hade betalat det.
Jag slängde den i floden. Han blev väldigt arg.
Skulle tro det.
Men jag förlät honom. Och allt har varit bra sen dess.
- Du förlät honom? - Ja.
För att du slängde hans diamantring värd 3 000 dollar i floden?
- Stämmer. - Och du förlät honom?
Stämmer.
Finns det nåt ägg i korgen?
Jag trodde att han inte älskade mig. Det fick mig att må jättedåligt.
Flickor älskar sina fäder jättemycket.
Gör de?
Min mor dog när jag var 13...
och pappa gifte om sig strax efteråt. Visste du det?
Nej, det gjorde jag inte.
Vill du verkligen höra om mig?
Ja.
När pappa gifte om sig mådde jag uruselt.
Jag hatade varenda människa.
Jag satt och bara stirrade på folk...
eller vägrade svara när de pratade med mig.
- Varför berättar du allt det här för mig? - För att jag vill.
Jag var så där i månader. Hatade varenda människa.
Jag trodde inte att nån i hela världen älskade mig.
Och det var förfärligt.
Sen hittade jag den där ringen som pappa gav till min nya mor...
- så jag slängde den i floden. - Bra.
Jag trodde nog att du skulle gilla det.
- Hittade han den igen? - Nej.
De försökte.
Vad gjorde de med dig?
Pappa straffade mig. Inte för hårt, antar jag.
Men jag tyckte inte att jag skulle bestraffats alls.
Jag tyckte att han skulle älska mig ännu mer för att jag gjorde så.
Men det gjorde han inte.
Är det inte konstigt?
Jag är vuxen nu...
men förstår fortfarande barn bättre än vuxna.
Du är inte så vuxen.
- Jag är väldigt vuxen. - Det är en smaksak.
Jag är väldigt vuxen.
Mer än pappa, för jag förlät honom hans oförstånd.
I det ögonblick jag förlät honom i mitt hjärta...
mådde jag bättre.
Nu kommer vi bra överens.
Vi älskar varandra. Inte så som när jag var 13...
men tillräckligt för att bo ihop tills jag gifter mig.
Han är bara min far nu. Inget att skryta över.
Jag tycker fortfarande inte om henne, men hon är ju kvinna.
Den där tjejen måtte hata mig.
Bäst att du säger att jag är din brors flickvän.
Jag behöver inte förklara nånting för nån.
Jag går nu och lämnar fältet fritt åt henne.
Ditt hår är en enda röra.
Vad är det där?
Nåt som Cal satte upp. En bra idé.
Aron! Jag har din lunch.
Ser ut som en kolränna.
Kolränna?
Okej, kvinna, var är bönorna?
Cal!
Vad ger dig rätten att komma och ta nåt på det här viset?
Du såg förmodligen till att de fick sparken. Lämna tillbaks den.
Han berömmer Cal, och Cal suger i sig.
Aron! Gör en sån där i trä.
- Det sparar en massa tid. - Ja, sir!
- Slöseri med tid och pengar. - Och sallad.
- Vad sa du? - Jag sa, bra idé om det fungerar.
Det kommer att fungera för att det måste fungera.
Det måste fungera för att jag säger det.
Det är inte hans fel om det inte gör det.
Jag har aldrig sett nån jobba så hårt.
SYDVÄSTRA FRAKTGODSTERMINALEN
Kom, Pete. Nu, Leonard!
Lycka till, Adam.
Känner du till principen bakom förbränningsmotorn?
Nej, tyvärr inte. Jag kommer aldrig att kunna...
Jodå. Lyssna bara på Roy.
Han har varit på automobilskola i Chicago.
Mr Trask har precis revolutionerat hela grönsaksmarknaden.
- Vänta tills tåget kommer till New York. - Oroa dig inte.
Det är på tiden att han har en egen bil...
och att han lär sig köra den.
- Inte sant, Roy? - Jag ska göra mitt bästa.
Lyssna noga nu, pojkar.
Rör den inte!
Vänta tills ni får en förklaring.
För guds skull, rör ingenting.
Explosionskraften verkar på en pistong...
och genom den anslutna vevstaken och vevaxeln...
genom överföringen vidare till bakhjulen.
- Hänger du med så långt? - Visst, det fattar han.
Nu, vidare till bilens framförande.
Det här är tändningsnyckeln.
Vill du vara vänlig och släcka cigaretten?
Vrid den här mackapären till vänster. Det slår om till batteri.
- Ser du där det står "bat"? - Ja.
- Kort för "batteri". - Stämmer. Bra gjort.
Tack så mycket.
Först måste du sänka tändningen.
Annars slår hon förmodligen av dig armjäkeln.
Kom ihåg det nu.
Det här är tändningen.
Tryck den hela vägen upp. Lyssna.
- Det här är gasen. Tryck den... - Nedåt.
- Du har fått lektioner förr. - Nej, jag såg dig göra det just nu.
- Du är en smart gammal uv. - Tack så mycket.
- Du håller ögonen öppna. - Jag försöker.
Det här är vevaxeln.
Ser du kabeln som sticker ut från kylaren? Det är choken.
Titta noga nu. Ta tag i vevaxeln så här.
Tryck in tills den tar i.
Ser du att jag har tummen neråt?
Ja. Varför?
Om du sätter den så här med tummen runt den...
slår den förmodligen av dig tumjäkeln.
Kära nån. Först förlorar du armjäkeln och sen tumjäkeln.
- Det är lite bakvänt. - Hurdå?
Han skämtade. Jag har aldrig sett honom så glad.
Dra ut choken och vrid för att dra in bensin.
Sen sätter du ordentlig snurr på henne.
- Hon tog, första gången! - Tog vad?
Höj tändningen och sänk gasen.
Luta dig snabbt över hit och växla till mag. Magnet.
Så där.
Är det inte underbart?
Fast den rör ju inte på sig, precis.
Det är den enkla biten.
- Adam. - Säg efter mig.
Tändning upp, gas ner.
Växla till bat.
Vevaxel till kompression, tumme ner.
Fattar du? Repetera.
Tändning upp, gas ner.
- Vad står på? - Stor snölavin.
Stängde passet och stoppade vagnarna ungefär 160 km bort.
Vattnet rinner ut ur vagnarna.
Det är fortfarande en bra idé. Kyla konserverar.
En vacker dag kommer nån att bevisa det.
- Det var din idé. - Nej!
Det var förmätet av mig att tro att det skulle vara jag.
Det verkar som om vi gapade efter för mycket.
Vad säger du om det? Jag trodde att han skulle ta det hårt.
Du förstår honom inte.
- Du får inte gå in. - Jag söker Will Hamilton.
Han blir klar om en timme. De började precis.
- Låt mig träffa honom. - Europa är i krig.
De här grabbarna försöker komma i form. Så stick.
Höger, vänster.
SÅ GICK DET TILL
Djupa knäböjningar, gör som jag.
- Vad var det? - Brandlarmet.
Bäst att vi ser efter.
- Kanske det är tyskarna. - Brand, tyskar, vem bryr sig? Jag ger upp.
- Tjena, mr Albrecht. - Hej.
- Mr Hamilton. - Det brinner nånstans.
- Nej. Jag tryckte på larmet. - Du?
Jag måste prata med dig.
Du är knäpp, vet du det? Helt knäpp.
Jag förstod det när du knuffade isen utför rännan.
Vi går innan de börjar spela piano igen.
Det måste finnas enklare sätt att få stopp på tyskarna.
- Jag måste tjäna lite pengar. - Som alla andra.
Du sa att om man vill tjäna pengar...
ska man odla bönor.
Ja, de är uppe i 3,5 cent nu.
Jag tror att du har rätt.
Vi kommer väl att dras in i kriget?
Jag ser ingen annan utväg.
- Krig är bra för affärerna. - Bäst av allt.
Det är därför jag måste börja med bönor.
Jag måste tjäna tillräckligt för att ge far det han förlorade.
Jag förstår.
Tror du att du kan tjäna tillbaka alltihop?
Jag måste.
Du är knäpp.
Vet du inte...
att man måste ha pengar för att tjäna pengar?
- Det fixar jag. - Hur då?
Jag fixar det.
Kom inte så nära. Jag vill inte bli svettig igen.
- Hur mycket kan du få fram? - Hur mycket tror du behövs?
Om du hade 5 000 dollar...
5 000 dollar?
Lite annorlunda när man ser det i siffror.
Jag vet att du vill hjälpa din far...
men en grabb i din ålder kan knappast få tag på 5 000 dollar.
Kan du fixa 100 dollar eller så, kunde du kanske få en liten andel.
Jag vill inte ha en liten andel, jag vill ha allt.
- Jag fixar 5 000. - Om du och Aron gick ihop kanske...
Aron har inget att göra med det här. Det är min grej.
Jag fixar 5 000.
Vad ska du göra, låna dem?
Ja.
Okej. Om du kan låna 5 000 dollar...
Jag känner en bonde med över 800 tunnland.
- Det ska just odlas upp. - Hur gör vi?
Om vi garanterar honom 5 cent per pund...
och lånar honom pengar till frö, så odlar han bönor.
Precis som många andra bönder.
Vi kan kontraktera hur mycket land som helst för bönodling.
Perfekt. När kan vi börja?
Men hur vet du att priset kommer att stiga över 5?
Läste du tidningen i morse?
Vi går med i kriget vilken dag som helst.
Jag har ett kontrakt med den brittiska upphandlingsmyndigheten...
och jag har en vän i Intendenturkåren.
Vi kan sälja alla torkade bönor...
vi kan hitta för minst 10 cent per pund.
Precis vad jag behöver.
- Hur mycket kommer jag att tjäna? - Så det räcker.
- Vad betyder Cal? - Caleb.
Från bibeln.
- Vad heter din bror? - Aron.
Från bibeln, det också.
Hurdan är han?
Han liknar dig.
Är han som jag?
Nej. Han är god.
Jag är mer som du.
Hur mår Adam?
Hur mår din far?
Jag vill inte prata om honom.
- Inte? - Nej.
Jag visste inte vem du var när du var här förut.
Jag förstod det.
Är du inte rädd för att komma hit igen?
Jo. Nej. Lite grann.
Vad vill du?
Se på mig bara?
Jag vill ha 5 000 dollar.
Okej, kom in. Sitt ner.
Kom in.
I den där stolen.
Du har din fars ögon.
Det är det enda jag kan se av honom.
- Du ser bra ut. - Ja, frun.
- Jag var väldigt vacker en gång i tiden. - Ja, frun.
Caleb och Aron.
Så din far tror fortfarande att han lever i bibeln?
Det där är bara namn.
Joe säger att du går i skolan i Salinas.
Gör du bra ifrån dig?
Jag klarar mig.
Klarar sig Aron?
Han är smart.
Vad ska du göra när du går ut? Gå vidare till universitetet?
Kanske.
Eller tillbaks till nån ranch?
Nej, jag tycker inte om ranchen.
Du tar efter mig.
Jag blir arg bara jag tänker på en ranch.
Sitt ner.
Tack.
Vad ska du med 5 000 dollar till?
Jag vill börja göra affärer.
- Är du inte lite ung för det? - Jag är gammal nog.
Ja, jag antar det.
- Vilken sorts affärer? - Bönor.
De är uppe i 3,5 cent nu.
Dras vi in i kriget fyrdubblas det.
- Om vi dras in i kriget. - Det är en risk man får ta.
- Will Hamilton säger att... - Will?
Ska du göra affärer med Will?
Du förstår...
min far förlorade nästan allt han hade...
Ja, jag hörde det.
Jag vill tjäna tillräckligt för att kunna ge tillbaka pengarna.
Vad är det för fel på honom? Kan han inte tjäna pengar själv?
Jo.
Men...
Men han är för god för att bry sig om pengar.
Okej.
Varför skulle jag ge dig 5 000 dollar?
Jag vet inte vem jag ska fråga annars.
Du är bra fräck som kommer hit.
Varför då? Jag har inte gjort dig nåt.
Det är en bra affär.
Jag betalar tillbaka. Med ränta.
Du är ju en affärskvinna, eller hur?
En av de bästa.
Sam sa att du tycker att jag borde köras ut ur stan.
Är du rädd att din far och Aron får höra om mig?
De här 5 000 dollarna.
Är det nån sorts utpressning?
Det hade jag inte tänkt på.
Men visst låter det som en ganska bra idé?
- Jag antar det, kanske. - Det är det inte.
Men jag tänker inte skada din älskade far eller bror.
- Känner de till nånting om mig? - Nej.
Far tror att du är österut...
och Aron att du är död.
Då finns det ingen anledning att tro att de kommer att få veta mer.
Vi rör oss inte i samma kretsar, precis.
Vad stirrar du på?
Varför gjorde du det?
Vad?
Sköt min far?
Sa han det?
Varför lämnade du oss? Varför sköt du honom?
- Lämnade oss och gjorde allt det där? - Det har du inte med att göra.
Jag sköt honom för att han försökte hindra mig.
Jag kunde ha dödat honom, men det ville jag inte.
Jag ville bara att han skulle låta mig gå.
- Varför? - För att han försökte hålla mig kvar.
Han ville hålla fast mig.
Att jag skulle stanna på en skitig liten ranch...
avskild från alla. Ha mig för sig själv.
Ingen håller fast mig.
- Men han älskade dig. - Kärlek.
Han ville äga mig.
Han ville uppfostra mig som en näsvis unge...
och bestämma vad jag fick göra. Ingen bestämmer vad jag kan göra.
Alltid så rättfärdig. Visste allt.
Läste bibeln för mig.
- Vad ler du åt? - Ingenting.
Du kanske vet vad jag talar om.
Att han alltid är så rättfärdig?
- Ja. - Ja.
Du kanske har rätt, kanske du är mer som jag.
Du har förstånd.
Kanske du inte faller för det där tjafset mer än jag gör.
Du kanske vet hur folk är. Vad de vill.
Jag har den tuffaste bordellen utmed kusten...
och den bästa kundkretsen.
Hälften av de sketna stadsfullmäktige går dit.
De smyger in på kvällen...
medan jag kommer in i fullt dagsljus.
Jag började med två tomma händer.
Nu vill du ha 5 000 dollar av mina pengar...
för att göra affärer och betala igen din fars förlust.
Det är lustigt.
Han kommer nog inte förstå var jag fått pengarna.
Nej, men det är lustigt ändå.
Din far.
Den renaste man som finns.
Han trodde han kunde hålla mig fast med all sin renhet.
Och nu ger jag dig 5 000 dollar som jag tjänat...
så att han kan rädda sin renhet.
Tycker du inte det är lustigt kan du glömma universitetet.
Okej.
Säg till Will Hamilton att komma hit.
Han är en bra affärsman.
Varför låter han dig delta i bönaffärerna?
Jag vet inte.
Jag vet. Han kanske tycker om dig.
Kanske.
Det är lätt att tycka om dig.
Ge honom det här.
Vill han satsa på att vi dras med i kriget...
så gärna för mig.
Det är lätt att tycka om dig.
Ge dig iväg nu.
Ge dig iväg. Jag har ett företag att sköta.
Salinas Sentinel - KRIG MED TYSKLAND
KÖP FRIHETSOBLIGATIONER
- Tyskarna kan inte slåss. - Nej.
Tjena, partner.
Vi blir rikare och rikare för varje dag.
Kaiser.
Vi behöver bara testa hans bluff så blir han lydig som en hund.
KOM IHAG LUSITANIA
JÄNKARNA KOMMER
Vi ställer allting till rätta för de där utlänningarna på några veckor.
Kristna nykterhetsföreningen för kvinnor
Sluta.
Där är Cal.
- Tjena. Vill du ha lite? - Hej.
Tack.
Woodrow Wilson själv sa att vi måste säkra landet för demokratin.
- Sa han inte så? - Jo, det gjorde han.
Tänker du gå med?
Kriget tar nog slut. Jag tror inte...
Varför inte, om du nu tycker att det är så rätt?
Jag sa inte att det var rätt.
Nej, du gjorde väl inte det.
Varför går du inte tillbaks till paraden?
Ingenting kan få mig att åka. Ingenting.
Jag tycker att det är fel.
- Vattnade du ordentligt? - Massor av vatten.
- Fast inte för mycket. - Nej, precis lagom.
TYSKARNA TAR 120 000 FÅNGAR I HÖST-OFFENSIV
Marty Hopps fick ett telegram idag. Hans son är död.
Jag kommer ihåg när vi sände iväg honom.
GUSTAV ALBRECHT - SKOMAKARE
En massa truppfartyg de inte berättat om har sjunkit.
- Det blir ett långt krig. - Tyskarna har en bra armé.
Det är en militärnation.
Åk tillbaks dit du kom ifrån, din tysk!
Åk hem, din tysk!
Det här är bara början.
Stenen genom fönstret var bara början.
Det tyska folket är emot kriget.
Och historierna om vad tyskarna gör...
de är inte sanna. Inte de goda.
Jag har funderat på att återvända till ranchen.
Vi kommer inte undan där.
Jag vet inte, på nåt sätt, på en ranch...
Krig verkar vara för stadsbor, på nåt sätt.
Bönder. Vad har en bonde med krig att göra?
Är du trött?
Ögonen, antar jag. Jag arbetar för hårt på inskrivningsbyrån.
Jag måste kolla om glasögonen är okej.
Jag tittade på bankkontot häromdan...
inte mycket kvar efter mitt stora fiasko.
Oroa dig inte för pengar.
Hej,Rantani!
Är det inte en syn för gudar?
Bönor!
Visst, grabben, och vilka bönor.
Du kommer hit varje dag. Tror du...
att du kan få dem att växa snabbare?
Han är knäpp.
Var har du varit?
Kom igen.
Vi kommer att ha jättekul ikväll.
- Du vann en cigarr till. - Vänta lite.
Vill du pröva? Inte?
Ta min cigarr.
- Jag väntar på nån. - Du väntar på mig.
Nej.
Låt mig ta dig på en tur.
Om du inte slutar så ropar jag på hjälp.
- Hej. - Vad står på?
Jag försökte tala om för honom att jag väntar på nån.
Vilket ruttet ställe att låta sin tjej vänta på.
- Det var sista gången. - Jag hoppas det.
Många skumma typer här i krokarna. Jag ber om ursäkt.
Här är jag, damen.
Första gången jag råkat ut för nåt sånt.
- Vad gör du här? - Jag ska träffa Aron.
Jag kom lite tidigare för att se mig omkring.
- Har du aldrig varit här förr? - Inte på kvällen.
- När ska du träffa Aron? - Klockan 8.
Jag tänkte gaska upp honom. Han har varit så nere sista tiden.
Ja, jag vet.
Jag är så glad att du råkade vara här.
Klockan 8?
Har du tid i en halvtimme?
Hur mår du? Vi ser dig aldrig nuförtiden.
Jag är här i krokarna.
Jag har varit i huset flera gånger men du är aldrig där.
- Jag går inte hem nuförtiden. - Aron säger att ni aldrig träffas.
Jag tycker så synd om honom.
Du är hemsk.
Det var första gången jag råkade ut för det, också.
Undrar om vi kan se Aron härifrån.
Jag tycker så synd om honom. Han har rätt.
Det är hemskt med krig och människor som dödar varandra.
Varför tycka synd om Aron? Tyck synd om folket.
Men han verkar ta det så personligt.
Det kan jag hålla med om.
Han har rätt.
Han har alltid rätt.
Och han har alltid haft rätt.
Låt oss prata om nånting annat.
Okej.
Klockan 8.
Vi har massor att se.
Hinner vi tillbaks i tid för att träffa Aron?
Jättegärna.
Lätt.
Här är din cigarr. Var har du hållit hus?
- Vem var det? - Vem?
- Den där tjejen. - Jag ser ingen.
Hon stod precis... Tjejerna hänger efter dig, eller hur?
Hurdana är såna där tjejer?
Okej, glöm det.
Hunnerna har varit angripare i varje europeiskt krig...
sen Julius Caesar.
Jag kan inte ens beskriva hemskheterna som tyskarna begår.
Titta.
Har vi tid?
...efter att tyskarna gått igenom...
- stadens kvinnor... - Den där tysken är här igen.
Det är inte sant. Allt är bara lögner.
Kom. Är det läskigt?
Okej.
Bara lögner, alltihop.
Jag ska tala om för honom vad jag tycker.
Titta där borta. Castroville.
Allt ser så smått ut därnere.
Högre och högre och högre och högre
Vad?
Växer och växer och växer och växer
- Vad pratar du om? - En annan gång.
Älskar Aron verkligen mig?
Det känns som om jag förlorat honom.
Vi ska gifta oss nån gång, men...
Men om han älskar mig...
Jag vet inte längre.
Får jag fråga dig en sak?
Visst.
De där tjejerna du alltid är tillsammans med.
Jag kommer ihåg den där lilla mexikanskan.
Hurdana är såna tjejer?
Du älskar dem väl inte?
Varför går du ut med dem? För att du är dålig?
Är du arg?
- Så varför? Är du dålig? - Tycker du att jag är dålig?
Jag vet inte.
Jag kan nog inte skilja på bra och dåligt.
Aron är så god...
men inte jag.
Inte god nog för Aron i alla fall.
Ibland när jag är tillsammans med Aron...
Han tycker om att prata om vår kärlek...
och tänka på den, och det är bra, men...
Tjejerna du går ut med...
Jag kanske inte vet exakt vad kärlek är.
Jag vet att kärlek är bra så som Aron säger...
men det är mer, det måste det vara.
Jag borde inte prata så här...
men jag vet inte vem jag kan prata med annars.
Ibland tror jag att jag är riktigt dålig.
Ibland vet jag inte vad jag tycker.
- Aron kan ändra på det. - Kan han?
Han måste.
Jag tror att...
eftersom Aron aldrig haft en mor...
låter han henne representera allt det goda han kan tänka sig...
och det är så han ser mig.
Det är den personen han är kär i. Det är inte alls jag.
För jag är inte alls sån. Inte alls.
Jag menar inte att jag tror att jag är riktigt dålig.
Titta på den där stjärnan.
Det måste vara en planet, den lyser så starkt.
Förmodligen.
Jag slår vad om att den där tjejen väntar på dig där nere.
Det kan hon ju fortsätta med.
Hon var söt.
Det var snällt av dig att ta hand om mig.
Jag älskar Aron. Det gör jag verkligen.
Det gör jag.
Att ge de odjuren en lektion som...
Har ni sett Abra, mr Albrecht?
Lögner, alltihop.
Vad står på ikväll, Gus?
Kom.
Där är Aron.
Du är en bra skomakare.
Där är Aron, där nere.
Varför håller du dig inte ifrån politiken?
Mr Albrecht.
De knuffar runt honom. Vad gör de?
Att se det där skulle ta kål på pappa.
Hallå, när får du igång den här grejen igen?
Hallå!
Nej!
Var försiktig, akta dig!
Dra in honom igen, nån.
Sluta störa mig!
Kom.
- Kom, ta en drink. - Nej, Charlie, ingen drink.
Vad väntar du på?
Lugna ner dig. De är inga dåliga män.
Du är bara ett barn.
Jag ville bara bjuda på en drink.
Gustav.
Tyst.
Ni gillade honom för några veckor sen, vad är det med er?
Jag är trött på hans försvar av tyskarna.
- Är du en tyskvän? - Jag är vän med den här tysken.
Det växer rosor där. Var försiktiga med var ni går.
Vi tyckte om honom, skrattade åt hans lustiga tyska brytning.
Låt honom läsa det här med sin lustiga tyska brytning.
- Vad är det? - Låt honom läsa det.
- Han behöver inte läsa nånting. - Jag läser det.
Ge mig det.
"Det är med den djupaste sorg regeringen måste informera er...
"att er son dog i strid den 15!e april.
"Han dog en hjältes och en amerikans död."
Jag är ledsen, mrs Hopps. Jag visste inte...
Du är inte ledsen nog.
- Jag tror inte att han är ledsen. - Han är inte ledsen alls.
- Låt oss gå hem, allihop. - Du är inte ledsen nog.
Varför är inte du ute i kriget?
Det här kommer att göra dig ledsen.
Hallå, Charlie.
Danny, vad håller ni på med?
Upp med dig.
Loretta, inte hade jag väntat mig att få se dig här.
Godkväll, Rose.
Verkar som om de stökat till i din rosenträdgård, Gus.
Nån är skyldig dig en ursäkt.
Det är nog dags att gå hem nu.
Jag tror det här räcker för ikväll.
Godkväll, mrs Albrecht.
- Kan jag stiga på? - Visst.
Det här ska återställas till sitt ursprungliga skick.
- Det ska jag se till. - Ja. Han ska se till det.
Var var du?
Var fick du tag i hans jacka?
Är du okej?
Och du var tvungen att börja slåss. Ville du imponera på henne?
Du var bara tvungen att börja slåss.
- Jag försökte bara hjälpa dig. - Jag behöver inte din hjälp.
Om du vill slå folk, gör det för din egen skull, inte för min.
- Och ljug inte om att försöka... - Jag försökte hjälpa dig!
- Stora duktiga Aron. - Är du klar?
- Nej! - Sluta! Nej.
- Nej. - Låt bli.
- Nej. - Låt bli det där!
Vänta här.
Jag försökte hjälpa honom.
Vem försöker jag lura?
Jag försökte döda honom.
Får jag en drink.
- Drick inte mer. - Varför?
- Nej, snälla. Det är inte bra för dig. - Det är bra för mig.
- Nej, du blir ju full. - Ja, just det.
Glöm det där som hände i pariserhjulet.
Det betydde inget.
Snälla, glöm det. Det betydde inget.
Säg att det inte gjorde det.
En vacker dag kommer han att förstå vem som är hans riktige son.
Vad?
En vacker dag kommer han att förstå.
Jag förstår mig inte på dig. Du skrämmer mig.
- Jag vet. Jag skrämmer mig själv. - Abra.
Ge mig en drink till.
- Jag vill ha pengarna. Får jag dem. - Du vet att jag inte har några pengar här.
Okej.
- När får du dem? - Imorgon bitti, antar jag.
Okej. Jag sover här.
Du måste gå hem.
Om du tycker likadant imorgon bitti...
kom tillbaks, så går vi till banken...
så ska jag se till att du får allt du ska ha.
Jag köper ut dig. Jag fortsätter och gör mig en förmögenhet.
Okej. Det verkar rimligt.
Abra.
Vad?
- Vem är det? - Cal.
- Cal? - Ja.
- Vad i hela världen gör du här? - Jag ville träffa dig.
Vänta tills jag får på mig nåt.
Jag måste berätta nåt. Kan du bevara en hemlighet?
Ja. Vad är det?
Vad står på? Du ser hemsk ut.
- Jag har dem. - Vilka då?
Kommer du ihåg pengarna som pappa förlorade?
På den där salladsaffären?
- Jag har dem. - Menar du att du tjänade tillbaks alltihop?
- Varenda cent. - Det är ju fantastiskt.
Har du ledigt från sjukhuset imorgon nån gång?
En timme för lunch. Hurså?
Det är pappas födelsedag på torsdag.
Jag ska ordna en fest.
Och jag vill att du och jag, du och Aron och jag...
ska vara där.
Jag ska ge honom pengarna som om det vore en födelsedagspresent.
Du kunde hjälpa mig att fixa lite prylar...
- och sen kunde vi dekorera huset. - Visst.
Vi skaffar ballonger...
- och såna där födelsedagsgrejor. - Vi kan gå till 10-centsbasaren.
- Är du med på det? - Det skulle jag tycka om.
Jag är...
Varför slog jag Aron?
Varför slog jag honom så hårt?
Hjälper du mig?
Gör du verkligen det?
Jag hjälper dig.
Var försiktig.
Hur kom jag upp hit?
- Kommer han? - Ja.
- Bli inte nervös. - Jag tycker det ser jättebra ut.
Tycker inte du det? Jag gillar det.
- Ser det inte festligt ut? - Jo, det gör det.
Ja, det ser jättebra ut.
- Tycker du det är barnsligt? - Inte det minsta.
Rummet ser underbart ut. Din far kommer att älska det.
- Hur är kalkonen? - Den är bra.
- Den luktar färdig. - Den blir klar i tid.
- Har Aron köpt nåt? - Han sa att han har nåt.
- Vad? - Det sa han inte.
- Men den kan väl inte jämföras med min? - Nej.
- Vill du se min? - Ja.
- Den är inslagen. - Visa mig.
- Vill du se? - Ja.
Okej.
- Gillar du den? - Den är snygg.
Tycker du det?
Drick inte mer vin.
- Sa Aron vad hans present är? - Nej.
- Säkert? - På hedersord.
Jag skulle berätta om han sagt nåt, jag lovar.
Allt kommer att gå bra. Här.
Kvastarna.
- Avslöja mig inte nu. - Aldrig.
Låt honom komma in, sen får huset tala för sig självt.
- Vi låtsas som om det är en vanlig dag. - Ja. Vänta.
Cal.
Du ser fantastisk ut.
Tack.
Men jag behöver min son.
Det är inte att han inte vill slåss för sitt land. Det vill han.
Jag behöver honom på gården.
Det kan inte vara så illa som du säger.
Du måste tjäna en hel del på din skörd.
Ingenting. Jag sålde årets skörd för fem cent innan jag planterade den.
Allting är så dyrt.
Nu måste jag sälja nästa års skörd. Jag behöver min son.
Inget jag kan göra nåt åt.
Jag kan inte med gott samvete befria din son.
- Kom igen, pappa. - Jag tycker inte om det.
Jag tycker inte om det.
Hej, Abra. Trevlig att ses.
- Stannar du för kvällsmat? - Ja. Är nåt fel?
Nej. Jag borde nog aldrig tagit jobbet på inskrivningsbyrån.
- Såg du snön på Mount Toro? - Ja.
Det betyder att nästa år blir ett bra år.
- Det kunde vi behöva. - Kom, vi går in.
- Ha den äran. - Ha den äran.
Är det möjligt? Jag är rörd.
- Blev du överraskad? - Jag hade totalt glömt bort det.
- Vi förstod det. - Totalt. Jag vet inte vad jag ska säga.
Vi har kalkon.
- Och champagne. - Champagne, och allting annat.
- Vi har tillbehören här. - Ser inte det bra ut, så säg?
Jag har nåt till dig.
Och presenter också. Vad trevligt. Titta.
- Ska du inte öppna det? - Jo.
Pappa, Abra och jag har också en present, fast vi kan inte precis ge den till dig.
Jag sa inte till Abra att jag skulle göra det här, men vi är förlovade.
Jag hade inte kunnat önska mig nåt bättre.
En underbar födelsedagspresent.
- Ni har min välsignelse. - Tack.
- Men du har inte öppnat Cals present. - Nej.
Men jag kan inte föreställa mig en bättre present.
Förlåt mig.
Jag misstänkte förstås nåt hela tiden. Men på min födelsedag.
Vad är det här?
Jag har tjänat ihop det. Till dig. Alla pengar du förlorade på salladen.
Tjänade du ihop det? Hur då?
Berätta.
- Bönor. - Bönor?
Ja, vi köpte terminer för 5 cent...
och sen kom kriget och priserna sköt i höjden.
Så det där är till dig.
Alla pengar du förlorade på salladsaffären.
Det är till dig.
- Jag tjänade ihop det till dig. - Du måste lämna igen dem.
Nej, jag tjänade ihop det till dig. Jag vill att du ska ha dem.
- Du måste lämna igen dem. - Vem? Jag kan inte ge...
- Till dem du fick dem ifrån. - Den brittiska upphandlingsmyndigheten?
- Det går inte. - Ge dem till bönderna du rånade.
Vi har inte rånat nån.
Vi betalade 2 cent per pund, 2 cent över marknadspriset för det där.
Jag skriver under med mitt namn och pojkar går ut i kriget, några dör...
och en del blir hjälplösa, utan armar eller ben.
Inte en enda kommer hem oskadd.
Tror du att jag skulle kunna profitera på det?
Jag vill inte ha pengarna! Jag kan inte ta emot dem!
- Tack för omtanken, men... - Jag behåller dem åt dig.
Jag slår in dem och så lägger vi dem här...
Jag tar dem aldrig!
Jag skulle bli glad om du gav mig...
nåt som det din bror gav mig.
Nånting ärligt, mänskligt och gott. Var inte arg, min son.
Om du vill ge mig en present, ge mig då ett gott liv.
Det skulle jag sätta värde på.
Jag hatar dig!
Vad gör du?
Han vill inte ha nånting av mig.
Sluta.
Snälla, sluta.
Abra!
Rör henne aldrig igen.
Jag litar inte på dig.
Du är dålig.
Du är elak, illvillig och vild. Det har du alltid varit.
Och du vet det själv.
Far och jag har stått ut med dina illvilligheter...
ända sen du var liten. Och vi har alltid förlåtit dig.
Men nu vill jag att du håller dig ifrån Abra.
Jag vill inte att du talar till henne. Håll dig borta ifrån henne.
- Vill du följa med mig nånstans? - Varför det?
Jag vill visa dig nåt.
- Du kommer tycka att det är intressant. - Vad pratar du om?
Kanske vår mor aldrig dog och kom till himlen trots allt.
- Vad menar du med det? - Hon kanske aldrig gjorde det.
Hon kanske är i livet nånstans.
Vad har du i kikaren den här gången?
Kommer du ihåg när vi var små, historierna vi brukade hitta på om henne?
Du sa att hon måste ha sett ut som den yngsta ängeln i himlen.
Kommer du ihåg när jag sköt den där haren?
Du grät och sa...
att hon skulle ha gråtit också, för att hon var så ömsint.
Och du sa att jag var dålig, kommer du ihåg det?
Jag vill bara visa dig nåt. Det tar inte lång stund.
Vad står på, är du rädd?
Jag är inte rädd för nånting som du kan visa mig.
Kan du se sanningen, för en gångs skull?
Du kan se sanningen, en enda gång.
Kom.
Jag vill visa dig nåt. Det tar inte lång stund.
Åh, Cal.
Hej.
Mor, det här är din andra son, Aron.
Han är allt som är bra, mor.
Säg hej till din mor.
Säg hej till din mor, Aron!
Joe!
- Spela en annan sång! - Tyst!
Fem!
"Jag tänker på syrenerna som skakade sina lila plymer,
"jag tänker på bäcken med sitt svala och silvriga flöde,
"på den gamla grå stenen som skuggade den, och myntan nedanför"
- Var är Aron? - Jag vet inte. Jag tar inte vara på honom.
- Vart gick ni? - Vi tog en sväng.
- Vad grälade ni om? - Dig.
- Du är arg för pengarnas skull. - Nej, jag är inte arg.
Jag tycker det är jättebra.
Jag ger mig av och tar pengarna med mig.
Jag tror jag ska starta ett litet företag. Precis som min mor gjorde.
- Vad vet du om henne? - Jag vet var hon är och vad hon gör.
Och jag vet varför hon lämnade dig. Hon stod inte ut.
Du älskade inte henne mer än du älskar mig.
Tack vare din godhet, din rättfärdighet.
Du gav oss aldrig en millimeter, aldrig...
av vad du tyckte var rätt.
Du förlät oss om och om igen, men älskade oss aldrig.
Jag vet varför du inte älskade mig.
För jag är som min mor...
och du förlät dig aldrig för att du älskat henne.
Jag förlåter honom inte. Aldrig.
- Var är Aron? - Med henne, med sin mor.
Hon är där borta i Monterey, om du undrar.
Hon äger ett av de där etablissemangen.
Jag tog Aron dit ikväll för att jag var avundsjuk.
Jag har varit avundsjuk hela mitt liv. Avundsjuk, jag stod inte ut.
Ikväll försökte jag till och med köpa din kärlek.
Men nu vill jag inte ha den längre.
- Jag har ingen användning för den. - Tala inte till din far på det där viset.
Jag vill inte ha nån sorts kärlek längre.
Det betalar sig inte.
Det ligger ingen framtid i det.
Låt honom gå om han vill.
Nej, det gör jag inte.
Du hatar mig också, eller hur?
Jag är rädd för dig.
Det du gjorde ikväll, jag vet inte vad det kommer att göra med Aron.
Det känns som om jag är medskyldig.
- Adam! - Ja. Vad är det?
...full och i ett par slagsmål. Det verkar ha slagit slint.
Han är på stationen nu. Vänta, jag kör dig i min bil.
Cal!
- Vad hände mellan dig och Aron? - Hurså?
Det har slagit slint. Han är full och har varit i slagsmål...
och verkar ha bestämt sig för att skada sig.
Han åker med militärtåget ikväll...
och tänker ta värvning i King City imorgon.
Adam är på väg för att prata med honom innan tåget åker.
Jag tror nog att du borde åka dit.
- Ja. - Jag har bilen utanför.
Vet du vad ett slaganfall är?
I det här fallet ett blodläckage i hjärnan orsakat av chock.
Han har haft mindre läckage tidigare.
Vänstra sidan är förlamad, och högra sidan delvis.
Din far är nästan helt hjälplös.
- Kommer han att dö? - Han kan leva en vecka eller ett år.
Han kan dö ikväll.
- Känner han igen mig? - Det måste du ta reda på själv.
Adjö.
Adjö, doktorn. Adjö, Sam.
"Kain överföll sin broder Abel och dräpte honom.
"Kain gick bort ifrån herrens ansikte och bosatte sig i landet Nod, öster om Eden."
Är det inte dags att du ger dig av också?
- Han har rätt. - Nej.
Jo. Han har rätt. Det är vad jag ska göra.
Vem tvättar upp det här åt mig?
Tack.
- Så det är där du är. - Hur mår han?
Bra. Han är min raring.
Tvättade hans ansikte och kammade håret.
Kan jag gå in nu?
En kort stund. Han behöver vila. Massor av sömn.
- Hur mår han, verkligen? - Har inte vi setts på sjukhuset?
- Tillhör du familjen? - Nej.
Jag tänkte väl det.
Här blir jag inte kvar länge.
Min vanliga tur. Alltid en gamling som är färdig att lämna in.
Ser han inte bra ut? Han kommer att bli en bra patient.
Försökte till och med att le, raringen.
- Trötta inte ut patienten. - Var snäll och gå.
Försök inte att köra med mig.
Jag rapporterar dig till doktorn.
Var snäll och lämna rummet och stäng dörren.
Far.
Hör du mig?
Jag gjorde nånting hemskt.
Jag är ledsen.
Mr Trask, kan du höra mig?
Är det bara Cal du inte svarar?
Kan du svara?
Jag tror att du förstår vad jag säger.
Bakom de där ögonen är du nog lika vaken som vanligt.
Du förstår allt jag säger men kan inte visa det.
Ursäkta mig för att jag talar på det här sättet...
men det är hemskt att inte vara älskad. Det värsta i hela världen.
Fråga mig inte hur jag vet, jag bara vet.
Det gör en elak och våldsam och grym.
Så har Cal känt sig hela sitt liv.
Jag vet att du inte menade det, men det är sant.
Du gav honom aldrig din kärlek, bad aldrig om hans.
Du bad honom aldrig om nånting alls.
Cal ska åka bort. Men innan han reser...
Han gjorde nånting hemskt, och jag ber dig inte att förlåta honom.
Du måste ge honom ett tecken på att du älskar honom...
annars kommer han aldrig att bli en man.
Han kommer bara att känna skuld och ensamhet om du inte låter honom gå.
Snälla, hjälp honom.
Jag älskar Cal, och vill att han ska vara hel och stark...
och du är den ende som kan göra det för honom.
Så försök, snälla.
Om du kunde be honom om nåt.
Låta honom hjälpa dig så att han vet att du älskar honom.
Låta honom göra nåt för dig.
Ursäkta mig för att jag talar på det här viset, men jag var tvungen.
Nu är patienten trött...
och jag kommer att rapportera det till doktorn imorgon bitti.
Du vet inte om han anklagar dig. Du vet inte vad han tänker på.
Sluta. Ska du gråta resten av ditt liv?
- Nej. - Så sluta då.
Gå in och prata med honom innan det är för sent.
- Jag kan inte. - Försök.
Red ut det hela.
Försök att nå fram till honom. Försök, innan det är för sent.
- Finns det nåt kaffe här? - Jag fixar det om en stund.
Försök.
Finns det nånting att läsa här?
Vad vill du ha?
- Nånting så att jag glömmer mina fötter. - Det finns nåt därinne.
Jag försökte tro att det var medfött...
att jag inte kunde hjälpa det, men det är inte så.
Varje man har ett val.
Du brukade säga att det var det som skilde oss från djuren.
Du ser, jag minns.
Varje man har ett val, och det är det valet som gör mannen.
Du ser, jag kommer ihåg.
- Jag hittar inget kaffe. - Försvinn!
Titta.
Gör nånting...
för mig.
Ja.
Den där kvinnan...
sköterskan, jag står inte ut med henne.
Skaffa mig en annan.
Jag står inte ut med henne heller.
Vad sa han?
Han sa! "Skaffa ingen annan.
"Stanna hos mig...
"och ta hand om mig."
SLUT